![99713b44 7ce1 4dd4 a153 ff72bfa8d0a0 99713b44 7ce1 4dd4 a153 ff72bfa8d0a0](https://kulttuuritoimitus.fi/wp-content/uploads/99713b44-7ce1-4dd4-a153-ff72bfa8d0a0.jpg)
Kansikuva: Jussi Jääskeläinen
KIRJAT | Kirjallisuustieteen dosentti vie lukijansa kävelylle kirjalliseen maailmaan. Reitillä tutustutaan mieskirjailijoiden tuotantoon vuosien varrelta: mukana ovat niin Marcel Proust, Joseph Conrad kuin Matti Yrjänä Joensuu.
”Ainoana naisena esseen arvoiseksi on katsottu Tove Jansson, jonka osalta tarkastellaan erityisesti muumien taloudellista puolta”
ARVOSTELU
Pekka Vartiainen: Matkalla… jossakin päin kirjamaailmaa
- Avain, 2023.
- 207 sivua.
Pekka Vartiainen on kirjallisuustieteen dosentti. Tässä teoksessa luvataan matkantekoa kirjallisuuden parissa, flanöörin elkein. Kansi viittaa teoksessa mainittuun Caspar David Friedrichin maalaukseen Vaeltaja sumumeren yllä, jossa kulkija tähyää sumusta esiin nousevia vuorenhuippuja. Tässä tapauksessa vuoret ovat kirjoja, joiden välillä vaelletaan.
Millaisia Vartiaisen matkan kiintopisteet sitten ovat? Ensimmäisessä esseessä lähdetään Evelyn Waugh’n Mennyt maailma -romaanista ja käsitellään Matti Pulkkisen Romaanihenkilön kuolemaa, silloin ja nyt. Miltä 1980-luvulla kohahduttanut teos vaikuttaa 2020-luvulla?
Joseph Conradin Pimeyden sydän ja Raymond Carver saavat omat esseensä, Carverin yhteydessä puhutaan myös Robert Altmanin elokuvasovituksesta. Marlowin matkakertomuksen vastaanottoa Vartiainen käy läpi huolella, samoin Altmanin Oikopolkuja-elokuvan ja Carverin novellien välisiä eroja.
Vaeltaja sumumeren yllä -taulu nousee esiin Matti Yrjänä Joensuuta ja tämän Harjunpää-kirjoja käsittelevässä esseessä, jossa pohdiskellaan Harjunpään merkitystä rikoskirjallisuuden ja ”oikean” romaanin välisen matkan tekijänä.
Ainoana naisena esseen arvoiseksi on katsottu Tove Jansson, jonka osalta tarkastellaan erityisesti muumien taloudellista puolta. Vartiainen lähtee vuonna 1995 julkaistusta lehtijutusta, jossa muumibuumille kaivattiin jo uutta verta. Naantalilaisena Vartiaisella on luonnollisesti mielipiteensä Muumimaailmastakin.
Marcel Proustiinkin päästään. Vartiainen pääsee kehuskelemaan vihdoin vuonna 2019 suorittamallaan luku-urakalla: kyllä hänkin on Proustinsa nyt lukenut, ja kylläpä olikin kokonaisvaltainen lukuelämys! Proustista päästään luontevasti Knausgårdiin ja Päätaloon.
Muuten Vartiaisen aiheet ovat minulle tuttuja, mutta Markku Lahtela oli uusi nimi. Ei sinänsä ihme; Lahtela teki itsemurhan samana vuonna kun minä synnyin. Lahtelan mutkikas, kokeellinen ja rajojarikkova kirjallisuus ei ole jäänyt sillä tavalla elämään, että minä olisin siitä kuullut. Vartiaisen kuvaus Lahtelan urasta ei erityisemmin lukuhaluja herätäkään.
Lopussa on vielä esseen verran kauhukuvien maalailua kirjan uhanalaisesta tulevaisuudesta lukutaidottomuuden, digimuotojen ja tekoälyn puristuksessa. Se ei varsinaisesti erityisen tuoreita näkemyksiä esittele; tätä kauhistelua on saanut lukea muutenkin tarpeeksi. Tekoälystä varsinkin olisin kaivannut jotain syvällisempää sanottavaa, tässä muodossa olisi kannattanut jättää mainitsematta koko tekoäly.
* *
On pakko myöntää: Matkalla… jossakin päin kirjamaailmaa (Avain, 2023) on hieman pettymys. Ensimmäinen harminaihe on sen käsittelemän kirjallisuuden sukupuolijakauma. Sinänsä on kai odotettavissa, että tällaisessa kirjassa kirjoitetaan lähes yksinomaan miehistä; katsotaanko naisista kirjoittamisen olevan sitten naisille sopivaa puuhaa vai mistä moinen yksipuolisuus, mutta kyllä se kirjasta tylsemmän tekee ja tuntuu tässä ajassa kovin vanhanaikaiselta. Onneksi minulla on vastapainoksi Suurteoksia 2 -esseekokoelma odottamassa lukuvuoroaan!
Vartiaisen tyyli on muutenkin vähän kuiva ja akateeminen. Sinänsä hän kuvaa esimerkiksi teosten aikalaisvastaanottoa ansiokkaasti ja nojaa akateemiseen tapaan lähteisiin selkeästi. Paikoin ehkä kaipaisin voimakkaammin Vartiaisen omaa näkemystä: hän selostaa pitkällisesti muiden tulkintoja ja luentoja, mutta mitä hän itse ajattelee?
Epäilemättä Matkalla… jossakin päin kirjamaailmaa on kiinnostavimmillaan silloin, kun Vartiainen käsittelee jotain itselle merkityksellistä teosta. Silloin näistä näkemyksistä saanee enemmän irti. Minulle ei valitettavasti sellaisia osumia kohdalle tullut, eikä Vartiainen erityisemmin onnistu lukuhaluakaan herättämään. Tällaisia teoksia luen pääasiassa kahdesta syystä: saadakseni uusia näkemyksiä tuttuihin kirjoihin tai löytääkseni uutta luettavaa. Matkalla… ei valitettavasti tällä kertaa osu kumpaankaan tarpeeseen, eikä ole itsessään riittävän säkenöivää kirjallisuutta.
Mikko Saari
* *
♦️ PIENI TUKI, ISO APU ♦️
Tilaatko joskus kirjan tai äänikirjan verkosta? Löydät ostoslinkkejä jokaisesta Kulttuuritoimituksen kirjakritiikistä. Niistä tehdyistä ostoksista Kulttuuritoimitus saa pienen siivun, joka auttaa ylläpitämään sivustoa.
Myös nämä saattavat kiinnostaa sinua
Sirpa Pääkkösen pohjalaiskirja sisältää totista historiaa ja kevyttä tarinointia
KIRJAT | Pohjalaisuudesta monelle tulevat mieleen jussipaidat, helavyöt, Juha Mieto ja tietysti lakeudet. Nämä kaikki ja paljon muuta mainitaan myös Sirpa Pääkkösen teoksessa.
Mitä tapahtuu, kun luontosuhde murtuu? Arviossa Siiri Enorannan Keuhkopuiden uni
KIRJAT | Fantasian ja barokin yhdistyessä piirtyvät peruukeissaan esiin siivelliset puuihmiset, jotka ovat menettäneet kykynsä lentää.
Juuri nyt on oikea aika lukea masentavia totuuksia EU-johtaja Orbánista – arviossa Unkarilaisen autoritarismin nousu
KIRJAT | Unkarin pitkä ja vaiherikas historia on otollinen kasvualusta yksinvaltiudelle, ilmenee tutkija Heino Nyyssösen ajankohtaisesta tietoteoksesta.
Käsi ylös – kuka haluaa elää ikuisesti? Tiina Raevaara käsittelee tietoteoksessaan ikuisen nuoruuden ja kuolemattomuuden tavoittelua
KIRJAT | ”Mitä sellaista toivomme pitkän elämän meille tuovan, mitä meillä ei ole jo nyt? Ja jos kerran tiedämme, millaista elämää haluamme elää, miksi emme elä sitä jo nyt?”