Kuvat: Otava / Pako Mera / Opale / Bridgeman Images
KIRJAT | Andrei Kurkovin romaani on julkaistu alkuperäiskielellä jo vuonna 1996, mutta aika ei ole tehnyt tekstille hallaa.
”Kurkovin kieli on lyhyttä ja osuvaa. Se hengittää ja kulkee tahtiin, joka antaa lukijalle mahdollisuuden kuvitella tapahtumat ja paikat silmiensä edessä. ”
ARVOSTELU
Andrei Kurkov: Kuolleen miehen kaveri
- Suomentanut Riku Toivola.
- Otava, 2024.
- 128 sivua.
Kolmikymppisellä Toljalla menee huonosti. Ei ole työtä eikä avioliitto ole tarjonnut kummallekaan osapuolelle enää pitkään aikaan mitään iloa; vaimo onkin löytänyt paremman kumppanin, mutta Toljan elämä on tyhjää. Neuvostoliitto on hajonnut eikä kiovalaiskahvilassa istuminen riitä päivien sisällöksi.
Ratkaisu on itsemurha, jota Tolja ei tohdi tehdä itse, vaan palkkaa siihen toisen. Samaan aikaan elämään astuu uusi ihminen ja alkaa tapahtumien ketju, jollaista Tolja ei olisi osannut kuvitellakaan.
Kuolleen miehen kaveri (suom. Riku Toivola; Otava, 2024) kuuluu niihin kirjoihin, joissa suru, pettymys sekä halu antaa periksi ja kuolla ovat läsnä, mutta eivät itkuisesti vaan vinon humoristisesti. Klisee ”aina on toivoa” pätee, mutta ei sokerisena hokemana. Toivonsa menettäneen Toljan herättämiseen ei tarvittu ihmettä; riitti, että aukaisi silmänsä ja antoi mennä.
Teos on julkaistu alkuperäiskielellä jo vuonna 1996, mutta aika ei ole tekstille tehnyt hallaa; joissakin asioissa maailma ei koskaan muuttune.
Kurkovin kieli on lyhyttä ja osuvaa. Se hengittää ja kulkee tahtiin, joka antaa lukijalle mahdollisuuden kuvitella tapahtumat ja paikat silmiensä edessä. Olen istunut Toljan kanssa tämän suosikkikahvilassa nauttimassa kupin jos toisenkin, ollut mukana Dima-nimisen ystävän puodissa tyhjentämässä vodkapulloa, ajanut julkisilla kaupungin laidalle lastenvahdiksi.
Andrei Kurkov on palkittu ukrainalaiskirjailija, toimittaja ja käsikirjoittaja. Hän on syntynyt Pietarissa, asunut lapsuudesta asti Kiovassa ja kirjoittaa venäjäksi. Kurkovin teoksista on aiemmin suomennettu Kuolema ja pingviini (Otava, 2006) sekä Harmaat mehiläiset (Otava, 2023).
Leena Reikko
* *
♦️ PIENI TUKI, ISO APU ♦️
Tilaatko joskus kirjan tai äänikirjan verkosta? Löydät ostoslinkkejä jokaisesta Kulttuuritoimituksen kirjakritiikistä. Niistä tehdyistä ostoksista Kulttuuritoimitus saa pienen siivun, joka auttaa ylläpitämään sivustoa.
Myös nämä saattavat kiinnostaa sinua
Sirpa Pääkkösen pohjalaiskirja sisältää totista historiaa ja kevyttä tarinointia
KIRJAT | Pohjalaisuudesta monelle tulevat mieleen jussipaidat, helavyöt, Juha Mieto ja tietysti lakeudet. Nämä kaikki ja paljon muuta mainitaan myös Sirpa Pääkkösen teoksessa.
Mitä tapahtuu, kun luontosuhde murtuu? Arviossa Siiri Enorannan Keuhkopuiden uni
KIRJAT | Fantasian ja barokin yhdistyessä piirtyvät peruukeissaan esiin siivelliset puuihmiset, jotka ovat menettäneet kykynsä lentää.
Juuri nyt on oikea aika lukea masentavia totuuksia EU-johtaja Orbánista – arviossa Unkarilaisen autoritarismin nousu
KIRJAT | Unkarin pitkä ja vaiherikas historia on otollinen kasvualusta yksinvaltiudelle, ilmenee tutkija Heino Nyyssösen ajankohtaisesta tietoteoksesta.
Käsi ylös – kuka haluaa elää ikuisesti? Tiina Raevaara käsittelee tietoteoksessaan ikuisen nuoruuden ja kuolemattomuuden tavoittelua
KIRJAT | ”Mitä sellaista toivomme pitkän elämän meille tuovan, mitä meillä ei ole jo nyt? Ja jos kerran tiedämme, millaista elämää haluamme elää, miksi emme elä sitä jo nyt?”