Kuvat: Bazar / Kiera Fyles / Palmer Photography
KIRJAT | Georgian viimeaikaiset levottomuudet tekivät Leo Vardiashvilin romaanin lukukokemuksesta hyvin ajankohtaisen.
”Vardiashvili tekee muistot eläviksi antamalla menneille sukulaisille ja ystäville äänen.”
ARVOSTELU
Leo Vardiashvili: Suuren metsän reunassa
- Suomentanut Juha Ahokas.
- Bazar, 2024.
- 414 sivua.
Georgian viimeaikaiset levottomuudet tekivät Leo Vardiashvilin romaanin lukukokemuksesta hyvin ajankohtaisen. Kirjan tapahtumat saivat uudenlaisen ulottuvuuden, kun uutisvyöry kiistanalaisista lakimuutoksista alkoi. Tbilisin kadut täyttäneet mielenosoitukset tuntuivat olevan jatkumoa maan pitkässä historiassa.
”Tbilisi sattuu sijaitsemaan suorimman Aasiasta Eurooppaan kulkevan reitin harjalla. Tärkeä strateginen kohde monille luonnehäiriöisille hallitsijoille. Osmanien valtakunta, Bysantin valtakunta, Venäjän keisarikunta – ne kaikki paloittelivat Georgiaa tarkoitusperiensä mukaisesti.”
Kaikki tunkeutujat on lopulta aina karkotettu, riippumatta siitä, kuinka paljon se on uhreina maksanut, Vardiashvili kirjoittaa.
Suuren metsän reunassa (suom. Juha Ahokas; Bazar, 2024) on Vardiashvilin esikoisteos ja ilmestyi alkukielelläkin vasta tänä vuonna. Kirjailija on syntynyt Georgiassa, mutta muutti 13-vuotiaana perheensä kanssa pakolaisena Britanniaan. Myös kirjan päähenkilö Saba pakeni lapsena isänsä Iraklin ja isoveli Sandron kanssa Englantiin, kun Venäjä hyökkäsi vuonna 2008 Etelä-Ossetiaan. Äiti Eka joutui jäämään Georgiaan.
Isä raataa saadakseen rahaa, jotta äiti voisi matkustaa perheen luo, mutta rahat päätyvät huijarin taskuihin. Toivo äidin tulosta päättyy tämän kuolemaan.
Irakli päättää palata takaisin Georgiaan selvittämään selvittämättömiä asioita, mutta katoaa siellä heti jäljettömiin. Seuraavaksi Saba kadottaa yhteyden Iraklin perään lähteneeseen Sandroon, jolloin Saballa ei ole muuta vaihtoehtoa kuin lähteä itsekin Tbilisiin etsimään isäänsä ja veljeään.
Vardiashvili seuraa Sandron jälkiä lapsuudesta tuttuja vihjeitä etsien ja kintereillä seuraavia poliiseja harhauttaen. Apuna on taksikuski Nodar, jolla itselläänkin on menneisyyden arvoituksia selvitettävänään. Saban ja Nodarin matka kulkee monien vaiheiden kautta Tbilisistä vuorille, syrjäiseen luostariin ja Ossetiaan. Lopulta arvoitukset saavat vastauksia, jonkinlaisia ainakin.
* *
Vardiashvilin romaanin viehätys on ennen kaikkea sen kerroksellisuudessa ja georgialaiseen kulttuuriin kuuluvassa maagillisessa tarinallisuudessa. Veljet muistavat Britanniassa äitinsä Ekan tarinoita, ja tarinoita kertovat Saban muistoissa monet edesmenneet sukulaiset, ennen kaikkea Anzor-eno, jolta Vardiashvili on ottanut myös kirjansa moton:
”Historiaton ihminen on kuin juureton puu.”
Tarinaan liittyy myös kirjan nimi, tarinaan metsänreunasta, noidista ja puista roikkuvista makeisista. Kun kylää uhkaa vaara, lapsi lähetetään pimeään lumottuun metsään. Häntä ei koskaan enää nähdä, mutta kylä pelastuu.
Pidin myös siitä, että Vardiashvili tekee muistot eläviksi antamalla menneille sukulaisille ja ystäville äänen. Sanat eivät ole vain menneisyyttä, vaan ohjaavat ja varoittavat vaaroista. Dialogi ei ole aina edes kovin ystävällistä, mutta samalla Saba tekee tiliä menneen kanssa.
Kirjan viehätystä on myös georgialainen vieraanvaraisuus. Vaikka itsellä olisi ruokaa ja vettä niukasti, se jaetaan, koska ”vieras on lahja Jumalalta”.
Marjatta Honkasalo
* *
♦️ PIENI TUKI, ISO APU ♦️
Tilaatko joskus kirjan tai äänikirjan verkosta? Löydät ostoslinkkejä jokaisesta Kulttuuritoimituksen kirjakritiikistä. Niistä tehdyistä ostoksista Kulttuuritoimitus saa pienen siivun, joka auttaa ylläpitämään sivustoa.
Myös nämä saattavat kiinnostaa sinua
Sirpa Pääkkösen pohjalaiskirja sisältää totista historiaa ja kevyttä tarinointia
KIRJAT | Pohjalaisuudesta monelle tulevat mieleen jussipaidat, helavyöt, Juha Mieto ja tietysti lakeudet. Nämä kaikki ja paljon muuta mainitaan myös Sirpa Pääkkösen teoksessa.
Mitä tapahtuu, kun luontosuhde murtuu? Arviossa Siiri Enorannan Keuhkopuiden uni
KIRJAT | Fantasian ja barokin yhdistyessä piirtyvät peruukeissaan esiin siivelliset puuihmiset, jotka ovat menettäneet kykynsä lentää.
Juuri nyt on oikea aika lukea masentavia totuuksia EU-johtaja Orbánista – arviossa Unkarilaisen autoritarismin nousu
KIRJAT | Unkarin pitkä ja vaiherikas historia on otollinen kasvualusta yksinvaltiudelle, ilmenee tutkija Heino Nyyssösen ajankohtaisesta tietoteoksesta.
Käsi ylös – kuka haluaa elää ikuisesti? Tiina Raevaara käsittelee tietoteoksessaan ikuisen nuoruuden ja kuolemattomuuden tavoittelua
KIRJAT | ”Mitä sellaista toivomme pitkän elämän meille tuovan, mitä meillä ei ole jo nyt? Ja jos kerran tiedämme, millaista elämää haluamme elää, miksi emme elä sitä jo nyt?”